Ja.
BEN NEWTON FORLOD OS FOR TIDLIGT
Emily.
Du sidder ved Bens grav igen.
Ja.
Jeg husker ikke, du var så ked af det, da fars andre assistenter døde.
Lad mig være, Lavinia.
Men det er bryllupsdagen. Du skal hjælpe.
- Jeg kommer om lidt. - Det sagde du for en time siden.
Det er bare, fordi jeg ikke ved, hvilken spøgelsesetikette
- jeg bryder, hvis jeg går nu. - Emily, hold op.
Bare vær normal i dag.
For vores families skyld.
Nej tak.
Okay.
Så for Sues skyld.
Det er alt for koldt til det her.
JEG FØLTE I MIN HJERNE EN GRAVFÆRD DER FANDT STED
Huset er perfekt.
Og Betty har lavet den smukkeste kjole til mig.
Jeg vaskede endda hår i sidste uge.
Bare en sidste lille ting.
Hvad har du der?
Atropa belladonna.
Undskyld?
Det betyder "dødbringende skønhed".
Det ligner gift.
Det er måske en smule giftigt.
Men disse dråber får mine øjne til at se så dugfriske ud som en ung bruds.
Men du er ikke bruden. Du er gommens mor.
Jeg forstår ikke, hvorfor vi ansatte dig.
Piger, I er her.
Vi har så meget, vi skal nå.
Dine øjne ser mærkelige ud, mor.
Når du siger "mærkelige", mener du så smukke?
De ser bare så sorte ud.
Det ligner ravneøjne.
Hvilket er rimelig sejt.
Glem nu mine øjne.
Lad os komme i gang, Vinnie.
Stryg disse servietter. Der må ingen folder være til brylluppet.
Hører I efter?
Ingen ulykker.
Ingen fejltagelser.
Der er desværre et problem med falken.
Åh gud! Hvad?
Den er for stram, ikke?
Bare rolig, søde.
Vi får den til at passe.
Har du sagt det til nogen?
Så sørger vi for, ingen finder ud af det.
Jeg ved det ikke. Jeg ligner...
Du ligner en smuk brud.
Hvem er det?
- Det er mig. Må jeg komme ind? - Ja.
Jeg giver jer et øjeblik.
Du ser... fantastisk ud.
Ja?
Du skal ikke sige "ja" til mig.
Gem det til Austin.
Jeg har skrevet noget.
Det tænkte jeg nok, du ville.
Det er for småt til at læse.
Ja. Det er med vilje.
Det er mærkeligt at se på os to.
Nu er det dig, der bærer sort.
Ja.
Åh, Emily.
Jeg er ked af det. Jeg ved, du savner ham.
Du er den eneste, der forstår.
Du har levet med så meget sorg.
Og jeg forstod det aldrig.
Jeg havde aldrig forestillet mig, hvor tungt det kunne være.
Og al den tid, jeg har kendt dig, har du båret på den byrde.
Det har vel gjort mig stærk.
Jeg vidste ikke, hvor stærk du var, før jeg mistede ham.
Og jeg følte mig... så svag.
Du elskede ham virkelig.
Ja.
Næsten så meget, som jeg elsker dig.
Jeg er her stadig.
Og nu vil jeg altid være her.
Lige inde ved siden af.
Ja.
Lige inde ved siden af og en hel verden herfra.
Jeg skal fortælle dig noget.
Hvad er det?
Jeg er gravid.
Ingen andre ved det. Jeg har ikke sagt noget.
Betty opdagede det, men ellers ved ingen det.
Sue.
Du skal være mor.
Du skal være tante.
Det tror jeg, at jeg vil være god til.
Man kan ikke se det, vel?
Nej.
Åh gud. Jeg tror ikke, jeg kan klare det.
At blive gift?
Det hele. Ægteskab og moderskab.
Det er... for meget.
Det er alt for meget.
Jeg hader, at...
At hvad?
At vi ikke gør det sammen.
Er det din buket?
Ja.
Jeg ved, hvordan jeg kan være der med dig.
Under vielsen.
Hvad mener du?
Lad os gå udenfor.
Ta-da!
Du ser fantastisk ud, mor.
Tak, min skat.
Jeg er glad for, Betty valgte denne gule farve.
Kjolen er lyserød.
Pas på!
Er det bord blevet større?
Vær forsigtig med den kniv.
Hvad? Det er en øse.
- Jeg vil bare smage gryderetten. - Hvorfor sætter du dig ikke?
Ja, jeg tror ikke de belladonna-dråber kan bruges til andet end at sidde.
Åh nej.
Har du brugt belladonna? Dem bliver folk blinde af.
Blinde?
Undskyld. Jeg nikker. Ja. Blinde!
Åh gud.
Det er den gamle Norcross-forbandelse.
Den bluser op igen.
Det sker altid ved særlige lejligheder.
Som den tragiske dag, da bedstemor ved et uheld satte ild til sig selv.
Åh!
Sluk den.
Der er intet vand i den!
Emily har ikke fyldt spandene.
Det brænder!
Emily.
Pas på kaktussen, George.
Uh! Av!
Hm.
Hvorfor er du her allerede?
Brylluppet er først i eftermiddag.
Jeg kommer ikke til brylluppet.
Gør du ikke?
Min hestevogn kører i dag.
Hvad mener du med din hestevogn?
Jeg tager vestpå.
Til Californien. For at finde guld.
Kan du ikke vente et par timer?
Hestevognen er allerede pakket.
Hestene er fodret og klar.
Emmons tager med.
Og Pennock med sin kone og deres barn.
Hm.
Der er plads til to til i vognen.
- Mig og... - Ellen Mandeville Grout.
Fra familien Grout i Princeton.
Nej.
Jeg håbede på... dig, Emily Dickinson.
Hør her, jeg har tænkt længe over den fejl, jeg begik.
At jeg friede til dig på den måde.
Jeg skulle ikke have bedt om din fars tilladelse.
Ingen af os bør være afhængige af vores fædre.
Derfor tager jeg til Californien.
For at klare mig selv.
For at vise min far, at jeg ikke har brug for hans penge.
Og jeg er kommet for at spørge dig
som din egen kvinde med din egen frihed.
Jeg beder dig træffe din egen beslutning.
Tag vestpå med mig.
- Start et nyt liv. - George, jeg...
Tag med mig, Emily.
Det bliver sjovt.
Et eventyr.
Det kan jeg ikke.
- Hvorfor ikke? - Fordi...
...jeg kan ikke være din kone.
Bliver du så bare her alene?
Jeg vil ikke være alene. Jeg har Sue.
Hun bliver min søster nu.
Søster?
Jeg forstår.
Og en søster er godt nok til dig?
Det bliver det nødt til at være.
Vent, George.
Bliv til brylluppet.
Det kan jeg ikke.
Hils Austin fra mig.
En søster har jeg i vort hjem,
og en bag havens hæk
Kun en af dem er rigtigt min
Men begge står mig nær.
Én kom fra samme sted som jeg
I mine brugte kjoler
Den anden bygged', som en fugl
Sit bo ved vore hjerter.
Hun sang lidt anderledes
En ukendt melodi
Hun var sin egen sanger
Som junis humlebi.
I dag er langt fra barndom
Vor gang går op og ned
Når blot jeg knuger hendes hånd
Er ingen mil for lang
År efter år
Har hendes sang
Bedåret sommerfuglen:
År efter år
Var hendes blik
Så blåt som majviolen.
"Duggen løb over
Men jeg tog det gry
Jeg valgte denne stjerne
Fra nattehimlens tusindtal
For evigt – min Sue!"
Sue?
Austin, du må ikke se mig
- i min kjole. - Græder du?
Din kjole.
Hvorfor er den beskidt?
Øh...
Har du ikke været på dit værelse hele dagen?
Tjo...
Emily og jeg...
...gik ud.
Ud?
Undskyld, hvad gjorde I?
I din brudekjole?
Ved du ikke, hvor mange penge den har kostet mig?
Undskyld, Austin.
Hvad er det?
- Det her? - Ja.
Med den mærkelige lille skrift.
Hvad læser du?
Det er bare et digt.
Et digt.
Det har fået dig til at græde.
For pokker!
Jeg vidste, hun ville ødelægge denne dag.
- Nej, hun har ikke... - Nej, det vover du!
Det vover du.
Jeg slår hende ihjel.
Tillykke, Austin.
Jeg leder efter Emily. Har I set hende?
Nej. Hvad skete der egentlig med ham fyren, hun så?
- Hvem? - Ham, der døde.
Jeg hørte, han havde tuberkulose.
- Ikke ved brylluppet. - Bare...
- Austin! - Du godeste!
Tillykke.
- Forsvind. - Jeg leder bare efter min søster.
Åh gud...
Ikke i dag, Emily!
Ikke i dag.
- Hvad er der galt, Austin. - Du tror, jeg er så dum, ikke?
Hvad taler du om?
Jeg vidste, du ikke kunne holde dig tilbage.
At du nok skulle finde en måde at ødelægge brylluppet på.
Du kunne ikke lade mig være lykkelig, vel?
Nej, det er ikke sandt.
Det passer virkelig ikke.
Ja, men du bestemmer ikke, hvad der er sandt. Okay?
Gæt hvad? Du bestemmer ingenting.
Jeg er manden i huset nu.
For far kommer åbenbart aldrig hjem.
Og når far er væk, bestemmer jeg over dig.
Sådan er det bare.
Så hold op med at opføre dig som et barn.
Hold op med at løbe rundt i frugthaven.
Ikke flere vittigheder.
Du har moret dig nok!
Du har skrevet dine dumme små digte.
Du har gjort Sues kjole beskidt.
Og fået hende til at græde.
Så gæt hvad?
Du er ikke længere inviteret.
Jeg vil ikke have dig ved brylluppet.
Du skal være på dit værelse med døren låst,
så du ikke kan lave ballade.
Mine digte er ikke dumme.
Jo, de er.
Nej.
De er vigtige.
De er meningsløse.
Hvornår indser du det?
Du er ikke en rigtig digter.
For de eneste rigtige digte er dem i bøgerne.
Må jeg...
...i det mindste give Sue hendes...
Det klarer jeg.
Ved du hvad?
Bare fordi du er en mand...
Ja? Hvad så?
...behøver du ikke være et monster.
Din stakkels mor.
Satte ild til sig selv og besvimede så.
Og din far er stadig ikke hjemme.
Sådan føles det altså at være forældreløs.
Åh, din stakkel.
Nej, jeg mener, det føles godt.
Joseph?
Hej.
Hvad laver du her?
Jeg...
...kom for at undskylde.
Jeg kan ikke tale nu. Min bror skal giftes.
Ja. Jeg er ikke inviteret.
Fordi du viste det portræt, jeg gav dig, til hele byen
og ydmygede mig.
Jeg kvajede mig virkelig, okay?
Men jeg er kommet for at gøre det godt igen.
Og jeg har den her til dig.
- En medaljon. - Ja, for jeg er klar til at binde mig.
Okay.
- Det er en flot medaljon... - Ja.
- ...men jeg kan ikke tage imod den. - Hvad?
Det er ikke godt for mig at starte et forhold lige nu.
Jeg må fokusere på min kat.
Skal du ikke gå?
Jeg skal bare lige sidde her og græde lidt.
Mor, du er i live.
Og dine øjne er normale.
Ja, Vinnie, jeg har det fint.
Og din kjole er repareret.
Betty er et geni.
Der er intet, hun ikke kan løse med nål og tråd.
Og et par glas vin, har jeg ret?
Åh! Skål for det.
Er det vores borddug?
Shh.
Hvor meget har du drukket?
- Det skal du ikke bekymre dig om. - Gik du ikke ind for ædruelighed?
Jeg skal til at holde min eneste søns bryllup.
Min mand har forladt mig.
Så du kan tage ædruelighed og stikke den skråt op... Av!
Fru. Dickinson, jeg er tilbage.
Perfekt timing.
- Har vi ikke et bryllup, vi skal til? - Hej, skat.
Austin, jeg nåede det.
Wow, du får prisen "Årets far".
Så kan du følge Sue ned ad gulvet i din rejsefrakke.
- Har jeg ikke tid til at skifte tøj? - Nej!
Okay, slap nu af, allesammen.
Åh, Sue.
Du godeste.
Du ser fantastisk ud.
Tak, hr. Dickinson.
Hvor er Emily?
Ja. Hvor er hun?
Hun kommer ikke.
- Undskyld? - Hun sagde, hun ikke ville komme.
Hun er i dårligt humør.
Hun sagde, hun hader bryllupper. Hun nægter at forlade sit værelse,
og jeg orkede ikke at skændes med hende.
Hun er utrolig.
Hun vil altid være vores problem, vil hun ikke, Edward?
Hun er blevet værre, mens du var væk.
Det er tid til at gå planken ud.
Jeg vil dø.
Jeg vil dø. Jeg vil dø.
Åh, jeg vil dø!
HOSTESAFT
Vi er samlet her i dag
for at sørge over en ligegyldig pige ved navn Emily Dickinson.
Hvad sker der?
Dit ønske gik i opfyldelse.
Hvilket ønske? Hvor er jeg?
Det her er din begravelse.
Åh.
Sejt!
Det er ret trist.
Ingen er kommet.
Der er én.
Hvad så?
Er du den eneste gæst?
Ja, sommerfuglen kunne ikke komme.
Har jeg ingen andre venner?
- Nej. - Vildt nok, ikke?
Jeg har hele min sværm.
Der er én til.
Du kom!
Så må du respektere mig.
Nej, jeg er her, fordi jeg ved et tilfælde satte ild til min hytte
og brændte skoven ned.
Okay. Lad os bare få det overstået.
Okay.
Vi er samlet i dag for at tage afsked med en kedelig tøs ved navn Emily Dickinson.
Undskyld mig. Må man komme med lidt feedback?
Ja, værsgo.
Jeg tror bare, det måske virker stærkere, hvis du siger:
"Vi er samlet her i dag for at fejre den største digter nogensinde."
Jeg brainstormer bare.
Okay.
Men du er ikke den største digter nogensinde.
- Ikke endnu. - Hm.
Ben! Det er Ben!
Hvad så, Ben?
Hvad så, døden?
Det er så godt at se dig.
Hvis du ikke var død,
tror jeg, vi kunne være blevet lykkelige sammen.
Måske. Men sandheden er den, Emily...
Ja?
...at jeg var mere tiltrukket af Austin.
- Åh! - Det var pokkers.
Det er en flot kravat.
Tak.
- Ja. - Det er min julekravat.
Den er virkelig flot.
Kan vi fortsætte eller skal jeg bare stoppe for nu?
Nej, få det overstået.
Begrav mig.
Det kan jeg godt.
Jeg følte i min hjerne, en gravfærd der fandt sted
De sørgende gik
Rundt og rundt
Til meningen brød frem
Undskyld, er der nogen, der har en blyant?
Hallo.
Hallo, kan I høre mig?
Jeg skal skrive det her ned.
Hallo.
Luk mig ud. Luk...
Luk mig ud!
Hallo! Luk mig ud.
Luk mig ud.
Hallo.
Jeg ved, I kan høre mig.
Luk mig ud.
Luk mig ud!
- Fortsæt venligst. - Luk mig ud!
Hvor kom jeg fra?
De her hvide mennesker ved virkelig, hvordan man holder fest.
Mm-hm.
Hvornår indser du det?
Du er ikke en rigtig digter.
For de eneste rigtige digte er dem i bøgerne.
Hej.
Er du okay?
Nej, ikke rigtig.
Heller ikke jeg.
Min fugl er fløjet fra mig.
Hvem er du?
Jeg er falkoneren.
NYGIFTE
Du kom hjem.
Ja.
Undskyld, jeg ødelagde brylluppet.
Nej. Emily. Det er min skyld.
Jeg skulle aldrig være taget afsted så længe.
Det er dystre tider.
Nationen er splittet.
Krig virker uundgåeligt.
Jeg må være her for dig.
Så jeg har besluttet ikke at stille op igen.
Når denne valgperiode er ovre, kommer jeg hjem.
Så bare rolig.
Det bliver dig og mig, Emily. Sammen.
Far.
Ja?
Jeg er digter.
Og jeg skal ikke dø.
Jeg vil skrive tusindvis af digte lige her i dette værelse.
De bedste digte, der nogensinde er skrevet.
Af Emily Dickinson.
Og der er intet, du kan gøre for at stoppe mig.
Ja, Emily.
Det ved jeg.
Okay.